www.DanishBits.org
Inspireret af en sand historie
Har du købt det her? - Ja.
Og det er altså vores? Vi ejer det.
Jeg er vild med det! - Ja, ikke også? Pejs, indbyggede skabe!
Vil du virkelig give din søster det? Vi kunne tjene 100.000 på det.
Er det dét her? - Ja, kom ind.
Skulle jeg tage tidligt fri for at se det hul?
I kan også lugte det, ikke? - Det er som at indånde pis.
Okay. Det duer ikke. Vi dropper det. - Prøv nu at se det for jer.
Franske døre ud til haven. Vi flytter trapperne -
- og laver køkken-alrum her.
Der er et skønt glasmaleri her. Skelettet er kanongodt.
Hvad med de 12.000 dollars, det pilrådne fundament koster os?
Det er ikke noget for dem. Vi sælger det.
Der ligger en park, og skolerne er fantastiske, hvis I får et barn.
Når! Undskyld, Kimmy. Når du får en baby.
Vi skal nok få et barn. Det får vi! - Se der. Hun sætter universet på plads.
Universet morer sig med at få mig til at spilde 26.000 dollars på reagensglas.
Din idiot. - Jeg laver fis.
Hvorfor flytter I ikke bare selv ind?
Hvad skal de med fem soveværelser og en park? De får jo aldrig børn.
De har ingen følelsesmæssige tomrum.
Ikke fordi vi har tom... - Hold kæft, Russ.
Hvad var det for et blik?
Han sagde, at I aldrig får børn, og så sendte du et helt klart blik.
Ja, du sendte mig et blik for at få mig med på blikket.
Nej! Det var ikke noget blik. - Der fik vi vist kvajet os.
Nej, nej. - Måske et skænderi! Vi skrider.
Hold nu op! I skal have børn, ikke? - Nej! Det ved jeg da ikke. Hvad?
Jo, for du skal altid vinde. Nu skal du hovere med din perfekte livmoder.
Hvorfra ved du, den er så perfekt? Jeg ved ikke, om jeg kan blive gravid.
Selvfølgelig er den da perfekt. Det er jo din!
Kimmy. - Den har garanteret læderindtræk!
Kimmy, hold nu op. I er lige kommet. - Undskyld, Petey. Nyd skænderiet.
Vi ses, Russ.
Der var ikke noget blik. - Det er der nu.
Nej! Det er dig, der sender et blik.
Ja, måske sendte jeg et blik -
- men da de sagde, at vi aldrig får børn... Passer det?
Jeg nævner det ikke mere, for det passer aldrig lige nu.
Ja, men vi har altid været ludfattige. Og så har vi kæmpet med forretningen.
Vi har istandsat og solgt fem huse i år. Jeg siger nej til designopgaver.
Jeg har altid troet, at jeg ville blive mor en dag. Jeg tror, jeg er klar.
Fedt. Så kan jeg blive en gammelfar ligesom Brian Hendricksons far.
Hej, far. - Hvad så, min dreng?
Hr. Hendrickson, indover!
Far? Du har slået min far ihjel!
Far, vågn op.
Du slog ikke hr. Hendrickson ihjel.
Og så gammel er du heller ikke. - Hvad hvis vi adopterer en femårig?
Det svarer til, at jeg fik hul på bylden som 36-årig.
Hold din side lige... - Du tænker sgu for meget.
Ingen af mine børn var planlagte. Ungen kommer, og så løser man det.
Hvor mange unger har du efterhånden? - Nummer fire er i ovnen.
Børn er ikke noget problem, når man bruger lidt tid på dem.
Alle mødrene skal bare kunne enes.
Delle! Hej med dig!
Har du savnet mig? Ja, har du savnet mig? I lige måde.
Ja! Hvor er du en god hund. Jeg fik fat i håndklædeprøverne til køkkenet.
Er du okay?
Hvad er der?
Jeg tænkte bare over det, du sagde, med at adoptere en femårig.
Har jeg sagt det? Jeg lavede da fis!
Ja, men det satte tankerne i gang. Der er så mange børn i pleje -
- og de flytter fra sted til sted og har ikke nogen. Det er bare så tragisk.
Så jeg fandt et adoptionsbureau, som holder orienteringsmøde i næste uge.
Få de små ansigter væk. Vil du gøre mig ulykkelig? Jeg er lige kommet hjem.
Plejeforældre er noget ganske særligt. De laver frivilligt arbejde året rundt.
Vi gør det ikke engang i højtiderne. - Hvad nu, hvis der var en katastrofe?
Som en beskidt bombe? - Ja, ja. Og et lille barn dukker op.
Sender vi hende så væk, fordi vi ikke er særlige nok?
Tja. Der er mange faktorer på spil.
Vores forråd, sprængningsradiussen.
Du kan ikke gøre en henkastet bemærkning til en sindssyg livsbeslutning.
Det var en joke.
Ja.
Det ved jeg godt. Jeg er bare...
Du har ret. Du skal ikke presses til noget. Det var bare en fin tanke.
Godnat.
Jeg kommer ikke med flere af den slags vitser. Okay?
Vil du se lidt "Fixer Upper"?
Jeg elsker dig. - Elsker dig.
Du behøver ikke være perfekt for at være perfekt forælder
Åh gud, nej.
"Jeg har aldrig haft kæledyr, så bare min evigfamilie har et."
"Jeg ville gerne på telttur med min nye familie."
"Jeg ville være glad for at få nogle forældre, der gad høre på mig."
Det er ikke rimeligt. Det er ikke...
Hej! Du må ikke købe pitachips mere. De er alt for stærke.
Min næse løber.
Over en halv million børn er i familiepleje.
Systemet er overbelastet. Det har ikke brug for flere børn.
Så hvis et barn skal fjernes, skal omstændighederne være ret dystre -
- som regel med misbrug eller vanrøgt.
Nogle af børnene bliver hængende i systemet -
- medmindre en dejlig familie som jeres træder til.
Vi er klar.
Perfekt! Jeg tjekker lige lageret.
Hun laver sjov. Vi har ikke børn på lager. Det ved du godt.
Men vi hjælper jer gennem det otte uger lange kursus, så I bliver godkendt.
Så kan vi finde nogle børn, I kan pleje, indtil de kan adopteres.
Men det bliver ikke let. De her børn sætter jeres viljestyrke på prøve -
- belaster jeres forhold -
- og trykker på knapper, I slet ikke anede, I havde.
Jeg kan se, I ikke alle sammen klarer den.
Jeg tror faktisk, I har rygrad til at håndtere nogle ubehagelige...
Går I?
Nå, men tak. Hej med jer.
Det var min skyld. - Ja, og det har vi jo talt om.
Det er et problem. - Ja.
Jeg synes, I skal præsentere jer og fortælle, hvad I leder efter.
Hej. Vi hedder Dana og Dirk McCann.
Herren har vist os herhen, så vi kan adoptere en lille dreng eller pige.
Ham deroppe har givet os så meget.
Vi vil bare dele det med et barn, der mangler et hjem.
Hvad med jer? - David... Det er min kone, Jessie.
Vi har prøvet at få et barn i tre år.
Men uanset hvad vi gør, kan jeg ikke...
Undskyld. Kan I tage nogle andre? - Det er okay.
Jeg hedder Kit, og det er Michael.
Vi har også arbejdet på undfangelsen, siden vi mødtes første gang.
Ja. Der er bare ikke bonus.
Vi leder efter et hvilket som helst barn op til ni år.
Hej, jeg hedder October Ross Jennings, og jeg vil gerne være alenemor -
- til en sportslig teenagerdreng, jeg kan hjælpe med at indfri sit fulde -
- elitesportsstipendie-potentiale. Helst afroamerikansk.
Det er ligesom filmen "The Blind Side"! Suverænt.
Skat, hun laver ikke sjov.
Laver du ikke sjov? Undskyld.
Det var bare, fordi det homoseksuelle par lavede sjov før...
Det er jo plottet i "The Blind Side"...
Jeg har ikke set den. Det er din tur. Du skal bare ikke tale til mig mere.
Ja, hun er bims.
Undskyld. Det er jeg virkelig ked af.
Jeg hedder altså Ellie... Det er min mand, Pete.
Jeg er ikke så sikker på det her. Jeg forstår det godt.
Vi adopterede vores hund og elsker ham. - Hvem sammenligner børn med hunde?
Jeg siger bare, at før fik man ikke en hund fra internatet -
- men nu vil alle have en "bonushund".
Lad være med at sige internat og hund. - Okay. Det er ikke...
Det hele er bare småskræmmende, ikke?
Hvis man nu kaldte dem bonusbørn, ville flere hoppe med på vognen -
- og så ville folk ikke udvandre, og det ville gavne programmet.
Hold nu op. - Jeg siger det bare.
Her er vores gæstetaler, Brenda Fernandez, og hendes forældre.
Tag rigtig godt imod dem.
Tak.
Hej.
Nå... Da jeg var otte, besluttede min mor og hendes fyr sig for -
- at bygge et metamfetaminlaboratorium ude i garagen.
De tvang mig til at være kurer.
De udsatte mig for vold, og nogle af deres kunder misbrugte mig seksuelt.
Da jeg var 11, eksploderede garagen, og så havnede jeg i systemet.
Jeg røg fra sted til sted. Snart var jeg 14.
Ingen vil have en teenager, så jeg ville hurtigt blive for gammel.
Men over halvdelen af dem, der er for gamle -
- bliver hjemløse, misbrugere, kommer i fængsel eller dør på to år.
Sådan skulle jeg træde ind i de voksnes rækker -
- men uden at få hjælp med at vælge college -
- uden at have nogen at tage hjem til i ferierne eller græde ud hos -
- da min første fyr skred med Missy Howard.
Men så kom de her to helt særlige mennesker.
Og jeg gjorde det ikke let for dem.
Men uanset hvor meget jeg skubbede dem fra mig -
- stod de der altid med en madpakke og et lift.
Tak skal I have.
Kom her, farmand! Også dig, mutter!
Alle børn har fortjent en familie
Du må virkelig undskylde det med "Blind Side". Det er en skøn film!
Hej, Brenda. Godt gået. Hej, Kit.
Dirk! Vi ses på kurset. Hej med jer.
Synes du nu, vi er særlige nok? - Ja, måske. Det er jo det, vi gør.
Vi ser muligheder i ting og ordner dem.
De finder et misligholdt barn, giver hende en gang maling -
- fjerner det lave selvværdsloft og sætter et køkkenbord op som kærlighed.
Jeg siger ikke, hun er et hus, ligesom det med hunden, men vi er perfekte.
Hun er ikke et hus. - Ja, netop. Hører du efter?
Ja, ja. - Jeg er helt oppe at køre. Er du?
Jeg er bare bange for, at du tror, det bliver lettere, end det gør.
Det gør jeg da ikke. Det var din idé. Er du slet ikke oppe at køre?
Jo, jo. - Du ser ikke sådan ud.
Det skal man være i sådan et stort øjeblik. Det er helt vildt.
Hørte du hende? Det var helt fantastisk.
Kom så med et hyl, cowgirl. Nej, kom nu ind i kampen.
Højere, vildere. Kom så! Du skal være mor.
PLEJEFORÆLDRE-KURSUS 8 ugers-pensum
Og en ballon, El. - Sid ned. Tiden er gået.
Det er jeres fantasibørn. - Det er ikke jeres rigtige børn.
Kom så, Jessie! Du mister hende. Pete, Pete. Tik-tak, muskelmand!
Sådan overlever han ikke din peanutbutter-sandwich.
Jeres rigtige børn er helt anderledes. - Dem kan man ikke viske ud.
Flot, Michael.
Nå, October...
Jeg stopper dig lige. Dit barn er dødt.
Nu sletter vi de her idealer.
Jeg er næsten færdig... - Fint nok.
Tak. Tak.
Tak.
TILLYKKE PLEJEFORÆLDRE
Nu skal I forestille jer, at I har fået det her fine, nye arbejde.
I har et flot kontor. Der er træningsrum og en frozen yoghurt-maskine...
Jeg elsker frozen yoghurt!
Men inderst inde ved I godt, I ikke er kvalificerede.
Helt inde i hjertet ved I, at I ikke er gode nok -
- og at I bliver fyret.
Ligesom I blev fyret fra de sidste tre stillinger.
Måske siger I selv op for at genvinde lidt kontrol.
Måske vælter I endda den skide yoghurtmaskine og går jeres vej.
Lad mig lige sige, at Karen ikke taler for hærværk på arbejdspladsen.
Pointen er, at det føles ligesådan -
- for et tvangsfjernet barn -
- som ved, at I ikke vil have hende.
Men i stedet for at sørge -
- over at miste et arbejde -
- mister hun sin kontakt -
- med alt og alle.
Men den ene kontakt, der kan bestå, er den mellem søskende.
Sommetider er det lettere for søskende at tilpasse sig, fordi de ikke er alene.
Ja, måske skulle I "opgradere" til et søskendepar.
Dirk?
Ville du overveje søskende? Ham deroppe ville nok smile.
Ja, han... Så skulle vi...
Det vil vi da bede for.
Ham deroppe ville ikke give jer mere, end I kunne klare.
Det er jeg nu ikke helt enig i.
Adoptionsdag
Pete! Ellie! Så kom I. - Hej.
Skriv jer ind, tag det her med -
- og skriv navnet på de børn, I kunne være interesseret i.
Er det sådan, det fungerer? - Ja, det er lidt som børneshopping.
Det er langt ude, men sådan kan man sætte børn og forældre sammen i en fart.
Se lige de store børn derhenne.
Det er lige til at tude over. De fleste skyer teenagere som pesten.
Men hvis I kunne gøre plads til et større barn...
Jeg... Åh nej, altså.
Undskyld. Vi er frygtelige. - I er ikke frygtelige.
Kom så ind og find jeres familie!
Nej, hvor mærkeligt. Hvis man taler til et tilfældigt barn i en park -
- bliver man anholdt, men her skal man altså gøre det?
Ham der sidder mutters alene. Skal vi hilse på ham?
Undskyld. Han er optaget! Undskyld.
Vi skulle bare købe lidt lækkert, så gå væk!
Vi har lidt lækkert. - Kom, Lucas.
Undskyld. Grib!
Bare glem det. Tak.
Man skal bare prøve at ramme munden. - Den var der næsten. Vil du prøve?
Hyggeligt at møde dig!
Ja, hal den ind!
Du skal vente, til det bliver din tur.
Det er jeg ked af. - Kom nu bare.
Pete, Ellie... Hvordan går det?
Tja... Det er lidt mærkeligt. - Ja, det kan godt være underligt.
Har I mødt nogen børn, I vil vide mere om?
Vi mødte en lille pige, der sad helt alene.
Kær, men lidt på vagt. Forskanset bag en lille mur.
Hun var meget lille af sin alder. Måske fosteralkoholskadet.
Det er hende den triste. Hun ligner en, der har været lænket til en radiator.
Det er min datter. - Radiatorungen?
Hvad? - Ja, det er min datter.
Det må du altså undskylde. - Nej, nej. Jeg er meget stolt af hende.
Og hun holder sig for sig selv, fordi hun har en familie. En lykkelig en.
Og jeg rørte ikke alkohol som gravid, og jeg har ikke nogen radiator.
Du skal være stolt. - Det er jeg også.
Jeg er træt af at glo på det der. Nu går jeg sgu derover.
Pete, hvad laver du?
Se der! Alle undgår dem, som om de var dyppet i lort. Jeg siger bare hej.
Pete, vent! Det er forfærdeligt -
- men de er teenagere. De tager stoffer og onanerer -
- og ser folk spille videospil på YouTube. Det er vi slet ikke klar til.
Jeg siger jo bare hej. - Det synes jeg ikke, vi skal.
Hej. - Hej.
Vi kan altså alle sammen høre jer.
"Dyppet i lort", "onanere" og så videre.
I behøver ikke gå helt medlidenhedsgak. Vi er vant til det.
Så bare gå ud og hyg jer med rollingerne -
- og lad være med at tænke mere på det. Hav en god dag. Tak. Hej, hej.
Nå, så fandt I alligevel en teenager.
Vi hilste kun lige på hende. - Men hun gjorde indtryk.
Lizzy er skøn. Hun klarer sig virkelig godt i skolen. Kom med.
Hun kom i forsorgen for fire år siden, da hun var 11.
Hun var svær at overtale til adoption. Hendes mor...
... futtede huset af i en crackkoger.
Som jeg ville sige... - Før jeg sagde sandheden.
... før du afbrød, så har hendes mor givet hende mange løfter -
- som hun aldrig holder.
Hvor er hendes mor nu? - Hun sælger nok smøger i spjældet.
Det kan ikke være rigtigt.
Men Lizzies mor er ved at afsone en dom i fængslet.
Hvem meldte den? - Det gjorde du.
Hun har ikke så meget som kontaktet sine børn i over to år -
- så hun er ude af billedet.
Det er jo frygteligt. Hvad med faderen?
Hvad snakker du om? Faderen? Skal du nu give den som komiker, Pete?
Karen, vi oplever da tit, at faderen træder i karakter -
- men her har vi intet om fædre. Lizzys mor er et produkt af systemet.
Hun har aldrig lært at tage vare på sig selv og slet ikke tre børn.
Tre børn? - Ja, tre.
På én gang?
Lizzy har to yngre søskende, Juan og Lita.
Skulle vi så have tre børn? - To måske, men tre er udelukket.
Hold da kæft. Hvorfor viser du os det?
Din lort. - Hvorfor viser du os det?
Hvor er de søde! Det er forkert! - Vi vil ikke pakke det ind, okay?
Lita er vild og larmende, og Juan kan være skrøbelig og følelsesladet.
Og Lizzy er viljestærk og ikke særlig tillidsfuld.
Er der noget at sige til det? - Nej, men hør.
Vi anbefaler det kun, fordi vi tror på -
- at faste rammer og kærlighed kunne få børnene til at blomstre.
Og vi vil gerne have dem væk fra deres midlertidige plejefamilie.
Der ryger Muskiernes guldkalv. - Karen, hold nu op.
De fleste plejefamilier er nogle skønne, omsorgsfulde mennesker.
Og ja, nogle gør det kun for pengene.
Men Muskierne er hverken voldelige eller onde. Måske bare lidt...
Indavlede. - Karen, du kan ikke...
De ligner sgu fuldstændig bror og søster.
Jeg vil gerne arrangere et besøg, hvis I ikke har andre forbehold.
Det er bare et besøg, så...
Er det et problem, det med den hvide frelser?
Ligesom i Avatar! De blå fætre kunne ikke bekæmpe unobtanium-fætrene -
- før den hvide fætter dukkede op og udgav sig for at være en blå fætter.
Et hvidt par, der adopterer latinoer... Vil folk rynke på næsen ad os?
Hør her. Vi kyler dem tilbage i systemet og skriver jer op til "kun hvide børn".
Hold nu op! Jeg mente ikke... - Nej, det er ikke...
Han mente ikke "kun hvide børn". - Overhovedet ikke.
Din kulturelle finfølelse er god, men vi har børn af alle farver.
Og forældre. Bare slet ikke nok. - Slet ikke nok forældre.
Og nogle skal nok se skævt til jer. Og folk kan være snotdumme at høre på.
Men hvis I er med på at elske de her ensomme børn -
- og nogen får ondt i røven, så spørg, hvor mange de har adopteret.
Netop. - For helvede!
For pokker.
Jeg skulle bare lige have Avatar-snakken ud af verden, så jeg er frisk.
Er du klar til at møde tre børn? - Så gør vi klar.
Hejsa. Hvodden går'ed? - Det går virkelig godt.
Pete og Ellie. - Ja, ja. Kom ind.
Pøj pøj med frøken hoven her.
De andre to fjumrer rundt ude bagved. Vi er ude i værkstedet.
Hej, Lizzy! - Hr. og fru Wagner.
Ellie og Pete. I behøver ikke kalde os Wagner. Bare Ellie og Pete.
I må undskylde... det med dem. - De virker bare lidt...
Som bror og søster?
Klap gællerne i! Vi er ik' i familie! - Ik' i familie!
Jeg kommer til at savne dem. Hvis I... - Nej, nej!
Du gjorde så godt et indtryk på os, at vi ville møde dig og din bror og søster.
De er lige udenfor, hvis I vil med. - Ja!
Juan! Lita!
Det er Pete og Ellie. - Hej med jer.
Skal vi bo hjemme hos jer nu?
Vi har jo mødt jeres skønne søster, og hun har fortalt os om jer.
Vil du lege restaurant med mig?
Ja, mon ikke. Hvor er din restaurant? - Lige herhenne.
Hvad hedder din dukke? - Chip.
Jeg elsker chips. - Det er min livret.
Sådan! Kan vi være Clippers? - Jeg holder mere med Lakers.
Undskyld. - Nej, nej. Vi kan godt være Clippers.
Jeg kaster, og du tager rebounden.
Pokkers!
Du ramte mig, fordi jeg holder med Clippers!
Jeg synes, Clippers er kanon. - Han er vild med dem.
Det var genialt at sælge Blake Griffin. - Vi er besat af Clippers!
Jeg kan ikke få nok af dem. De er helt fantastiske.
Okay. Kan vi lege skjul? - Du har altså mistet meget blod.
Jeg elsker skjul. - Men kun os. Ingen piger.
Nå... Selvfølgelig.
Ikke særlig moderne, men pyt. Skal vi lege restaurant?
Du er den. Jeg gemmer mig. - Er du okay?
Ja. Tæl så! Tæl til 20.
Du opfører dig pænt på restauranten. Chip har været uartig!
Fy skamme! Fy! Fy! Fy!
Du skal ikke svare igen, din lille bønnegnasker!
Det er vist ikke... - Det har hun fra tv.
Ja. - Du kan godt droppe "blikket".
Vi skal da ikke kalde hende sådan noget. - Jeg bestemmer selv over mit barn!
Tror du, du er bedre end mig?
Pete, hvis du ikke vil have børnene, vil jeg ikke presse dig.
Hør her.
Nu er jeg helt ærligt, okay? Jeg har det bare...
Jeg troede bare, der ville være kosmisk kontakt.
At den bare var der, som da vi mødte hinanden, ikke?
Jo... klart.
Var den der ikke bare for dig?
Hold nu op! Var den der ikke bare?
Jeg var interesseret, men jeg er mere forsigtig end dig.
Jamen, jamen! Hvor lang tid gik der, før den var der?
Et par måneder. - Hvor mange?
Sådan... fire...
Plus ti. - 14?!
Jeg vidste det, før vi blev gift. - Det er lige det.
Her er der ingen forlovelse. Hvis vi siger ja, flytter de ind i næste uge.
Var der kosmisk kontakt?
Nej, det var, som om jeg... Det var som at passe andres børn.
Enig. - I hvad?
I det, du siger. - At jeg vil have dem eller ej?
Uanset hvad du vil. - Det er ikke noget svar!
Så giv mig 14 måneder til at tænke over det.
Skat, tag den lige. Tak. Kom så, alle sammen!
Skat, kom så.
Godt, alle sammen. Hold i hånd.
Tak. Luk øjnene.
Jeg er taknemmelig for mine smukke børnebørn -
- også de meget heldige børn -
- som snart bliver adopteret af to dejlige forældre.
Jeg er også dybt taknemlig. Det er virkelig inspirerende. Flot.
Ja, faktisk så...
Vi har sammen besluttet ikke at gå videre med adoptionen.
Ja, vi havde ikke tænkt det til ende, så...
Hold nu kæft, hvor er jeg lettet. Vi støttede jer udadtil...
Vi troede, I var blevet bims.
Jeg har aldrig sagt noget, men jeg er dybt taknemmelig.
Hvad? Hvorfor? - Hold nu op.
Jeg vil gerne vide, hvorfor I har et problem med det.
Det har jeg altså aldrig haft. - Det er da genialt.
Få børn og slip for graviditeten, hormonerne og raseriet.
Stop dig selv. - Ellie, hør nu her.
Vi er glade for, at du og Peter kommer til at opleve -
- at få jeres egne smukke børns kærlighed i stedet for...
I stedet for hvad? - Fint nok.
I stedet for en eller anden forbryder- eller narkounge.
Vi var bekymrede over, at vores rigtige børn skulle omgås jeres, hvis de...
Har taget skade? Da jeg var knægt, troede mange, jeg havde taget skade.
Vi taler ikke om dig, men crackunger og børn, der er ofre for sexchikane.
Har Deres forældre været sjofle? - Du ved godt, hvad jeg mener, Klogesen.
Så luk dog de åndssvage øjne op!
Hvor længe har I haft åbne øjne? - Kimmy, du af alle!
Hvad nu, hvis du ikke kan få et barn? - Det skal du ikke bare slynge ud!
Hvad nu, hvis du ikke kan?
Hvis du ikke dropper det babyvanvid, bliver jeg sgu gravid igen i dag -
- bare for at ærgre dig.
Mener du det? - Nej.
Undskyld, vi ikke er politisk korrekte, men vores barn skal have vores blod.
Ja, helt klart. - Helt ærligt. Vores blod. Det her?
Det her blod. - Hvad skal det sige?
Jerry, hvad synes du? - Jeg vil bare gerne spise.
Du har ævlet løs om staten i staten. Hvad med din egen familie?
Det rager ikke mig. - Tak, far.
Tusindvis af børn fejrer altså Thanksgiving helt uden familie.
Lige nu er jeg småmisundelig på dem. Men jeg ved, I elsker mig.
Jeg har et sted at tage hen og spise kalkun. Det har mange børn ikke.
Det er ikke deres skyld. Og de har ikke taget skade!
Så glem det, jeg sagde før. Nu gør vi det igen! Er det okay, skat?
Fuld skrue, skat. - Vi adopterer en hel røvfuld unger!
Og jeg er taknemlig over, at dem, der har noget imod det, kan rende og skide!
Amen.
Så er den Thanksgiving også ødelagt. - Du er vanvittig.
Hej, skat. Så er vi her. Kom ind og se jer omkring.
Det er Delle.
Et juletræ? Vil det så sige, at julemanden kommer?
Ja, hvert år.
Nå, I er altså rige. - Hvad? Nej, nej. Vi er ikke rige.
Vi klarer os. Da vi købte huset, var det et hul.
Vi renoverer huse. Ellie står for indretningen.
Det hele er fra byttemøder og loppemarkeder og slet ikke dyrt.
Det er krystal! Åh gud, nej!
Undskyld, undskyld! - Det må du undskylde.
Den skulle ikke have stået fremme.
Vil I se jeres værelser? Kom så! Nu ser vi jeres værelse.
Se der! En seng og en kanin! Jeg elsker kaninen, for hun har nederdel på.
Hvis legetøj er det? - Jeres.
Lego!
Må jeg lægge mine bamser derned? - Selvfølgelig.
Du har godt nok mange bamser. - Det er bare retsbamser.
De får en, hver gang vi er i familieretten.
Vil du hjælpe mig?
Lizzy, skal jeg vise dig dit værelse? Det er lige herinde.
Jeg er ked af de hæslige poser. - Det er helt i orden.
Sådan kan man faktisk kende et plejebarn.
De har hele deres liv i en skraldepose.
Plejebarnsvits.
Bare slå dig ned. - Det er dit værelse.
Du må gøre hvad som helst. Vil du hænge plakater op? Male det?
Det er det, vi gør. Vi kan klare det på 20 minutter.
Vi køber bare den farve, du vil have.
Bare vælg en farve. - Hvad kan du lide?
Bare vælg en farve. - Grøn klæder dig.
Sådan! - Hvad synes du?
Hold da op! Det er... den mørkeste af de sorte farvetoner.
Det valgte hun. - Kulsort.
Jeg kan godt lide det. Det er virkelig svedigt.
Jeg får gang i maden. - Hun kan ikke lide det.
Hun er vild med det. - Du kender hende bedre end mig.
Er I færdige derinde? - Ja, og... hun er vild med det.
Fedt! Hvor er jeg glad for, at hun godt kan lide sit sorte værelse.
Jeg får Juan og Lita indskrevet på skolen i morgen -
- og du kan følge Lizzy i gymnasiet. Vi må også hellere købe nye sko til dem.
Børn, så er der mad.
Det lyder helt vildt, når du siger det. Har vi børn?
Ja, tre. - Det er jo helt vildt!
Var du ikke klar over det? De er her nemlig.
Hold da helt kæft. - Ja, de er her.
Jeg elsker dig!
Hvad? - Kys igen...!
Hvad siger I til det? - Kys igen!
Det bliver langt og underligt.
Hvad siger I så? - Kom så, din grinebider. Sæt dig ned.
Vi har det hele. Burgere og pasta... - Må vi få chips?
Så er der karbad. Kom så, I to.
Hvem vil først i?
Det er ikke noget badedyr. - Jeg vil ikke have den!
Man kan ikke gå i bad med den.
Næste gang skal det i kurven.
Næste gang...
Ind over vasken.
Har du trukket ud? - Ja.
Godnat, stump. - Godnat.
Skal vi give dem et godnatkys? - Det ved jeg ikke.
Vil du spørge, eller skal vi vente... - Jeg spørger.
I tænker for meget over det. - Det må I undskylde.
Godnat...
Skal vi... give Lizzy et godnatkys?
Jeg klarer mig! Godnat. - Godnat, stump.
Plejeforældre-støttegruppe
Uanset hvad vi gør, lumrer Jake inde på sit værelse.
Taler i telefon, bander, tager Herrens navn forfængeligt -
- og skruer helt op for sin ekstreme musik. Og han har været i slagsmål igen.
Heldigvis kom ingen i børnehaven noget til.
Måske er det i orden, at en femårig har en mobil, men har han mange kontakter?
Vi har prøvet at tage den, men den er fra hans mor, så...
Undskyld. Du har ret. Han har ikke brug for en telefon.
Vi prøver igen. - Gør det.
Okay. Og Pete og Ellie tog imod tre børn for ti dage siden.
Den ene er teenager.
Det går ret godt. Børnene har fået os til at indse, hvor surt det var før.
Eller det var bare ren rutine.
Arbejde, træne, spise, drinks, biffen.
I ved, hvad jeg mener. - Nej.
Vi havde bare brug for en ny udfordring for at slå hul på trummerummen.
Det er ikke det eneste, de slår hul på.
Jeg ved godt, alle har det hårdt -
- men de her børn er bare søde. Vi har været heldige.
De har været heldige. - Ja, I har ramt jackpot.
Hvorfor er det sjovt?
De kan vist bare se, at I er i hvedebrødsdagene.
Det virker altså ikke kun som dage.
Det er ikke perfekt. Lita spiser udelukkende chips.
Ja, men det vil vi gøre noget ved. Jeg siger ikke, vi er perfekte forældre.
Er du sikker?
Jeg sporer en smule misundelse. Det er ikke noget godt karaktertræk.
Okay. Hvad har vi her?
Jul!
En symaskine! Hvad synes du?
Kan hun ikke lide den? Hvorfor ikke?
En robot! - Se den her kæmpekasse!
Den kan gå og snakke. - Det kunne være min hjelm!
Hvad med gaverne? - Jeg leger altså med den robot.
Så er det rumskibet. - Må jeg komme ind?
Ja da. - I er da virkelig glade for papkasser.
Vil I lege med det kæmpe dukkehus, jeg var tre timer om at samle?
Lå det i en stor kasse?
Ja, i en stor kasse til 200 dollars. - Kom så.
Så henter vi kassen. - Julen er i kassen.
Lizzy, den her er også til dig. Glædelig jul.
En til?
Tak. Glædelig jul.
I behøvede ikke købe alt det til os. - Nej, men det ville vi gerne.
Vi lod os rive med. Er det for meget? - Nej, nej.
Undskyld. Jeg er glad. Det er jeg virkelig.
Det er dejligt, Lita og Juan får gaver, der ikke er fra vildfremmede.
Hvis du får brug for at snakke... Julen rummer jo minder og sådan.
Nej, nej... Jeg... Jeg har det fint.
Ved du hvad? Jeg har bare ikke fået min morgenkaffe.
Så den tager jeg. Vil du have? - Ja da.
Vi takker Herren for vores første jul sammen -
- og for det her dejlige måltid -
- og så alle de her supersjove papkasser.
Amen. - Okay. Lang til fadet.
Hvor er mine chips? - Det skal vi ikke have i aften.
Jeg vil have mine chips. - Lita! Lizzy...
Pete og jeg har gjort os umage og lavet lækker mad.
Nej!
Lizzy, nej! Jeg har styr på det.
Hvorfor råber du? Jeg vil bare hjælpe. - Jeg råber ikke. Jo, nu gjorde jeg...
Du skal ikke gøre, som Lizzy siger. Sagde du "gå i seng"?
Nej, hun snakkede om mælken.
"Du får ikke chips, men du drikker den mælk."
Nå, men vi har styr på det. Det er fint. - Okay. Fint.
Okay. Lad os prøve den forlorne hare.
Nej! Jeg vil have mine chips! - Du får ikke chips!
Hun er vist ikke med på den, skat.
Jeg vil ikke have det her! - Skal vi ikke bare give hende chips?
Nej, hun får ikke chips.
Lita, du bliver der!
Åh nej! Undskyld, undskyld! - Nej, nej. Du må ikke græde.
Pas på fødderne! - Det var ikke med vilje. Undskyld.
Kom med dem.
Tag det roligt. - Jeg vil have mine chips!
Bare bliv der, Juan.
De her kartofler er altså virkelig lækre.
Åh nej. Skete der noget?
Lita, duk dig! - Hvad laver du?
Slukker ilden! - Med ketchup? Stop så!
Lita?
Hallo. Hvad er det for en lyd?
Hvorfor knurrer hun? Det har jeg ikke lært noget om.
Hun har en kniv. - Det er bare en SvampeBob-kniv.
Læg kniven, skat. - Læg dit våben.
Skal jeg, eller klarer I den stadig?
Ja, må hun godt få lov? - Ja, ja!
Gracias.
Du er nødt til at lære spansk.
Hvorfor gav I hende mælk i et glas? - Undskyld. Det var ikke...
Hvorfor gjorde hun det? Jeg hader hende!
Det gik hurtigt. De hader os allerede.
Teknisk set, så hader hun dig.
Jeg vil have en Barbiedukke! - Nej.
Det er ikke engang en rigtig en. Du har en derhjemme fra Julemanden.
Han gav mig en fed Barbie! - Hun er ikke fed, men kropspositiv.
Hvis du lægger dukken tilbage, får du en kæmpeis.
Belønner du den opførsel?! - Så må du klare det.
Juan, kom nu ud derfra. - Du må ikke slå mig! Undskyld!
Jeg slog ham ikke. Jeg ville aldrig slå et barn.
Lita, nu stopper du. Ellers får du hverken frokost eller aftensmad.
Vi sulter ikke folk. Jeg har styr på det.
Ja, Lizzy, din kropspositive luder! - Nu er det nok. Kom med den.
Kom så med den!
Jeg har styr på det. - Ja, det kan jeg se.
Scan den så! - Nej, du kan godt glemme det!
Filmer I det her? - Pete, hvor er du? Hvor er Pete?
Skønt. Er du derude? Ih, tusind tak.
Hej, skat. Jeg har hentet bilen.
Vi holdt lige herhenne. - Det er stadig tættere på.
Pete, se min smukke, nye dukke. - Hold da op. Du gav efter, hvad?
Nej, det gjorde jeg ikke. - Det var mig. Den kostede fire dollars.
Kør nu bare, din kujon.
Hold da helt kæft! Der er de.
Jan og Jerry, nu er de her!
Hold da helt kæft! Ungen lavede en bule i en Porsche.
Hvad laver du? Du må ikke græde. - Han er nødt til at lægge en seddel.
Bare hjælp med at tømme bagagerummet.
Ellie ser dehydreret og skidt ud. - Vi har pizzaerne.
Juan, hvad laver du? Undskyld.
Hvor er de varme. - Læg dem. Du kan ikke bære den sådan.
Hej, far. - Det må være Lizzy.
Hej. Jeg hedder Lizzy. Det er Lita og Juan.
Hej, Lita. Hej, Hu-wan.
Jeg hedder bedstemor Hwan, og det er bedstefar Hwerry.
Så tal dog almindeligt.
Jeg er vild med hendes j'er. De er sofistikerede.
Jeg kan ikke komme mig over det. De ser jo helt normale ud.
Skulle de da have lignet små sørøvere? - Det ved jeg ikke. De er bare så søde.
Hvordan er den nye skole? - Fin nok. Det er... Det er en skole.
Ja. - Fedt.
Og er der nogen søde drenge?
Lad hende være. Hun vil ikke tale om den slags. Så ro på.
Det vil du da ikke. - Der er faktisk en, der hedder Jacob.
Sødt navn. Jacob. Jake.
Nej, skat. Huwa-cob, ikke også?
Nej, bare Jacob. - Jacob. Ja-kop.
Ja, og han er ikke lækker. Han er mere en kunstneragtig, gammel sjæl.
Jeg har aldrig været til de lækre. - Lækker er overvurderet.
Jeg har heller aldrig haft en lækker fyr.
Hold kæft!
Du ligner en abe
og du hørmer som en!
Kan vi lægge telefonen væk ved bordet, som vi har talt om?
Lizzy, kom nu. - Se der. Nu går det amok.
Lizzy, telefonen. Nu.
Er det hendes rigtige mor? Den gør av.
Der står faktisk i jeres papirer, at I ikke må tage nogen af mine ejendele...
Nu sender hun blikket. Jeg må hente noget ketchup.
Pete, du ville jo sige noget til hende, næste gang hun var en bitch.
Det var hende, der sagde bitch. - Jeg er altid skurken, for du er væk.
Nogen skal jo ordne dit hul af et hus, før vi går fallit.
Mit? Du var også vild med det! Og du er alt for vattet over for dem.
Jeg var da efter Lizzy i går! - Perfekte forældre, hvad?
Er det sjovt? - Ja, vi nyder det faktisk lidt.
Okay. Undskyld. - Det gør ikke noget.
Jeg bliver aldrig træt af at se hvide skændes.
Det gør jeg heller ikke. - Men tag det roligt.
Og fortæl så uden at pege fingre, hvad hovedproblemerne er.
Lita er bare konstant...
Og Juan tænker sig bare ikke om.
Lås vinduet op! - Og hvis jeg siger noget...
Undskyld! Det er ikke min skyld.
Lizzys er altid... - Lad mig så være!
Tak, fordi jeg kom for sent. Din klovn.
Og de små er forbudt område. Dem skal hun nok opdrage.
Da Lizzy var ti, forsvandt hendes mor flere uger i træk -
- så Lizzy måtte passe Juan og Lita helt alene.
Hun lader ikke bare jer to komme til.
Skal vi så give hende lov?
Følger du med? Hun er 15 og håbløs som forælder.
Hun skal være barn. I må komme ind i kampen og blive forældre.
Jamen hun vil jo ikke give os lov. - Niks.
Du har været en velsignelse, men nu gør du mig sgu snart sur!
I kommer ingen vegne med hende, før I to står sammen.
Og hvis hun er på krigsstien igen, så prøv med de tre R'er.
Nummer et: Regulér.
"Lizzy, træk vejret dybt og tæl til ti."
Nummer to: Relatér.
"Jeg kan godt forstå, du er ked af det. Ingen kan lide at have det sådan."
Det er godt. - Nummer tre: Ræsonner.
"Lizzy, man må godt blive vred. Men man må ikke true med -
- at skære halsen over på os midt om natten, mens vi sover."
Undskyld. Var jeg... - Det var faktisk os... Sidste gang.
Men han gjorde det da ikke.
Ikke endnu.
Undskyld, men vi burde ikke grine. - Det er vigtigt at have humor.
Ja, I er nødt til at grine. Ellers klarer I den aldrig.
For resten. Nu er det October, som stadig ikke har fundet et barn.
Heldigvis.
Sammen vælger vi pligter, vi vil udføre, og så roterer vi hver uge.
Må jeg tage "give Delle mad"? - Ja.
Jeg vil give Delle mad! - Det kan du gøre i næste uge.
Det mener hun vel ikke? - Det er os, og jo, det mener vi.
Skal vi også vaske fødder på jer?
Sådan noget pis! - Lizzy, vent!
Lad os nu... Vi prøver noget andet. Kan vi godt lige...
... tage det roligt og trække vejret?
Prøv.
Sådan! Vi forstår godt, du er frustreret.
Ja, gu er jeg så. - Fint nok. Det er vi alle sammen.
Så lad os prøve at udtrykke os bedre næste gang.
Ja, ja...
Måske kan I næste gang prøve...
... at bruge de tre R'er, så jeg kan spuleørle over, hvor klamt det er!
Jeg vidste, det ikke virkede på hende.
Åh gud! I er hjemme!
Hej! - Mor, du skulle sms'e eller ringe.
Jeg skulle give jer et par uger, og nu vil jeg møde min nye børnebørn.
Du må være Lizzy. Kom her!
Hun kan ikke lide, når man... - Kom her!
Jeg er bedstemor Sandy. Hvis der er noget pis med nogen, vanker der.
Nu er vi i familie, og jeg beskytter dig. Er du med?
Mor, fald nu ned. - Hold nu op! Se dem lige!
Juan og Lita, det er Sandy, Petes mor.
Hej. - I to er da lige til at spise!
Hvordan har min dejlige dreng det?
Hej med dig.
Giv os et par minutter. Vi har lige familieråd.
Jeg er jo en del af familien. Bedstemor Sandy vil godt sige noget.
Jeg har skaffet billetter til alle til Six Flags!
Hvad er Six Flags? - Hvad Six Flags er?
Det er et fint tilbud, men alt er lidt småkaotisk, og der skal falde ro på.
Det gør mig urolig, at dine børn ikke ved, hvad Six Flags er.
Dine børn.
Mor, det passer bare skidt nu, så vi gør det ikke... vel?
Er vi enige om, at vi holder fast her?
Skat? Ikke også, El?
Jeg gav ikke efter. - Jo, da Lizzy sendte dig blikket.
Måske ville jeg for en gangs skyld være den sjove i stedet for den onde.
Du lod jo ikke mig være den onde. - Nej, undskyld.
Men se, hvor sjovt de har det. Og Lizzy smiler faktisk. Det er vildt.
Hej, var det sjovt?
Du må altså også godt prøve de store forlystelser. Har du lyst til...
Hej, hvad så?
Godt at se dig!
Hej. Hvad så?
Kylie og Savanna, det er mine... plejeforældre.
Ja. - Vi er plejeforældrene.
Vi ses senere. - Vi ville prøve vandrutsjebanen.
Lad hende nu more sig med veninderne og slippe for jer gamle røvhuller.
De vil prøve de vilde ting og tjekke de lækre fyre ud.
Her er en 100-las. Køb nogle souvenirs og noget snask.
Tak, bedstemor Sandy!
Fedt nok. Vi mødes ude foran... Hvornår skal vi tilbage til jeres hus?
Vi tager tilbage til vores hus, hvor vi alle bor, kl 19!
Så ses vi der. - Mor, du kan ikke bare...
Åh nej! Lille Juanny brækker sig i skraldespanden.
Er du okay, jordnød? Var det alle de churros?
Jeg ved, hun modtager beskederne. Jeg kan se prikkerne.
Måske er hun stukket af, eller måske er der sket noget.
Nej, hun behandler os bare som endnu et par plejeforældre.
Okay. Hej. Tak for turen. Jeg elsker jer.
Nu er jeg den onde. Se så her.
Hallo! Hvor fanden har du været?
Vi gik i biffen, og det trak lidt ud. Slap dog af.
Kunne du ikke lige have skrevet eller ringet og sagt, du ikke blev myrdet?
Men ved du hvad? Du har stuearrest. - Stuearrest?
Ja, lige nu! Før havde du ikke stuearrest -
- og så sagde jeg det der, og nu har du stuearrest!
Vi har ventet en hel time. - Det er mig, der er ond.
Du går ingen vegne. Det er slut! Glem det!
Da jeg var ni, boede jeg i et crackhus.
Så biografen er nok ret ufarlig. - Nej, nej, du.
Drop din hårde barndom-trumf. Du er på skideren, min fine ven.
Nå ja, bedstemor Sandy. Jeg har købt...
Hold da helt op. Se lige der.
Den vil jeg gå med hver dag. Kom her!
Det minder mig om dengang, Pete og hans små forbrydervenner stjal en pizzavogn.
Hun er god. Hun er virkelig god.
Vil I stå der og glane, eller skal børnene nå at passe deres sengetid?
Jeg sagde jo, vi ikke var særlige nok. Vi havde det fint.
Du sagde, vores liv var surt. - Måske var vi bare forkælede.
Jeg savner surheden. Men du skulle bare være mor.
Hvem skulle bare snakke med teenagerne? Vi kunne have fået en lille én -
- uden meninger og g-streng. Du pressede os sgu ud over kanten.
Det går ikke, at vi bliver uvenner. Hvis vi er rolige og hjælpes ad -
- kan vi få de små røvhuller ud af vores hus!
Sådan skal det være! Det var lige min tanke.
Jeg hader dem helt sindssygt. - Ja. De er hæslige.
De er vildt utaknemmelige. Vi gør alt. - Og de er skideligeglade.
Men hør her. De er ikke adopteret endnu. - Nej, det er de ikke.
Vi kunne jo bare... aflevere dem igen.
Ja, vi ville fremstå som verdens værste mennesker, men...
Ja, og alle tror, vi er engle.
Ja, det er skønt. Det er det eneste plus.
Bare en tanke. Hvad nu, hvis vi sagde, at deres familie var trådt frem...
Retten fjernede dem fra os.
Vi fælder et par tårer og lader, som om vi er helt knust.
Det er virkelig godt. Så får vi vores rene hus og vores hyggeaften tilbage.
alle får ondt af os.
Ja! - Vi ville måske få nogle gaver.
Det kommer vi aldrig til at gøre.
Nej.
Det er en fin tanke, men vi...
Vi hænger på dem, ikke? - Jo.
Vi må bare acceptere, at vi har begået en forfærdelig fejl -
- og at vores liv bliver surt fra nu af. Godnat, skat.
Godt. Et søm på hver side af lamellen i begge ender, okay?
"Se." - Ja, glimrende.
Fortsæt. Find ordene.
Hvad er der? Vil du ind til Lizzy?
Når man taler om solen. - Hvad laver de her?
I har ikke sagt, man ikke må få besøg. - Da ikke, når man har stuearrest.
Det ved du også, for de er kravlet ind ad vinduet. Og her er møgbeskidt!
Kæft, en nazikælling. - Hvad var det, du kaldte mig?
Du virker bare som en nazikælling. - Ud. Begge to. Ud med jer!
Nej, du kan selv gå ud. - Nej, jeg bliver i dit sorte værelse.
De to går nu. Ud ad vinduet, Pussy Riot!
Hold da kæft! - Ud!
Du er jo ikke rigtig klog!
Start bilen. - Hvad foregår der?
Du har stuearrest. Hvor skal du hen?
Jeg ringer til min sagsbehandler. - God idé.
Så skal din bror og søster pakke deres retsbamser -
- og skraldeposer, så I kan komme hjem til Muskierne? Sundt for dem!
Bedre end dig. - Nej! Du er simpelthen umulig!
Gider du godt, Pete? - Lizzy...
Vi er virkelig søde! Vi vil bare give jer et godt hjem. Er det så forkert?
Du er bare endnu en hvid dame, der adopterer for at pudse glorien.
Pete, fortæl, hvor jeg kommer fra! - Hun er faktisk...
Jeg er en ottendedel comanche! Og tror du, jeg nyder det her?
Så fortæl, hvorfor I pludselig fik behov for at få plejebørn!
Fordi vi... Det... Altså...
"Pete, kom nu?" Netop.
Du kører ikke. Stop så. Du åbner ikke døren.
Du sætter dig ikke ind. Er du med?
Du lukker ikke døren!
Godt. Kan vi godt gå ind og tale om det? - Juan, smid den!
Få det ud! - Nej, man skal lade det sidde i.
Du skal nok klare den.
Lig stille. Jeg binder den ind. - Vi er der lynhurtigt.
Skat, Juan skal nok klare den.
Vi skal bruge pigernes bil. Nu! - Ud! Kom så!
Jeg har dig. - Ind.
På med selerne!
Du er en tapper dreng. Se på mig.
Du klarer det flot. Vi er lige her.
Hallo! Hjælp. - Hvad er der sket?
Han har fået et søm i foden. Jeg ville ikke tage det ud.
Få ham herhen på sengen. Hej med dig. - Det skal nok gå.
Er du hans mor? - Ja, hans plejemor.
Denne vej, far. Hvad hedder du?
Juan, vi renser det og bedøver dig, og så får vi sømmet ud.
Hold mig i hånden. Det niver lidt. Se på mig. Hold mig i hånden.
Det svider lidt. - Stop!
Det er næsten slut. Det var det!
Vi må hellere gå ud foran med Lita. Vil du, eller vil du blive her hos Juan?
Tag hende.
Jeg er lige her. - Han er okay.
Hvor er du tapper.
Du klarer det flot.
Han skulle altså bare sys?
Ja. - Det var da godt. Og hvad skete der?
Det var min skyld. Jeg gik væk fra sømpistolen, og Juan tog den op.
Nej, det var ikke deres skyld, men min. Jeg ville køre, selv om jeg ikke måtte -
- og de var ikke opmærksomme, og så råbte jeg ad Juan, og han tabte den...
Jeg skulle ikke have ladet den ligge. - Hold kæft! Vi bliver fjernet, okay?
Det var ikke deres skyld! Det er mig, der skal have ballade.
Bare rolig. Kom lige med herover, og...
... så snakker vi lige om, hvad der skete.
Der er ingen, der bliver fjernet.
Hvad er der galt?
Det ved jeg ikke. Jeg vågnede i morges og...
Fandens også. - Jeg kan vist godt hjælpe.
Jeg har en... virkelig god børste. Skal jeg...
Ja. Fint nok.
Okay. Her.
Sid ned, så skal jeg...
Hvad er der dog sket? - Det ved jeg ikke.
Bare sig til, hvis det gør ondt.
Det er godt. Det hjalp, ikke? - Hold nu op. Jo... tak.
Jeg reder det lige helt ud.
Tak.
Det var så lidt. Nu er det ordnet.
Er du klar? - Ja. Tak for frokosten.
Det var så lidt.
Er det ham Jacob? Ham, der lige samlede skrald op.
Lad nu være med at gå i baglås. - Nej da!
Han ligner en kunstnerisk type. - Synes du?
Helt klart! Se lige det ansigt.
Samvittighedsfuld, samler skrald op... - Ja, det er han.
Hav en god dag. - Tak. I lige måde.
Pas godt på foden, Juan. Hej, Lita.
Så I lige det? Hun er begyndt at hade mig lidt mindre, ikke?
Ja, måske.
Hej, Lizzy. - Hej, Charlie.
Hej, Jacob.
Hva' så, tøsepige? - Så ikke noget. Hvordan går det?
Godt. Jeg rydder op efter jer.
Fis nu ind, før jeg får ballade. - Fint nok.
Skriv. - Okay.
Hej, skat. Hvordan klarer hun det? - Hun er god.
Og hør her. Jeg kom inden kampen, og Lizzy fik øje på mig -
- og kom hen og snakkede løs.
Til dig? - Ja. Ikke rigtig venindesnak.
Men heller ikke den normale mur. Ham Jacob siger ikke så meget -
- så hun er usikker på ham. Pludselig giver jeg mor-råd.
"Sommetider skal man rykke først." - Sagde du, hun skal rykke på en dreng?
Han er harmløs, skat. Tro mig.
Jeg er lykkelig. Jeg troede, hun var til sjufterne.
Hvad er der sket? - Juan har ødelagt Chip!
Jeg skal nok lave hende. Sådan.
Tak, far.
Hørte du det? Jeg fik mit første "far"!
Hvor er du tarvelig! Det er snyd! Jeg vil også! Skat!
Lita, kan jeg hjælpe dig? - Nej.
Nej, hvad? Hvem er jeg? - Ellie!
Juan! Kom her!
Kom her, min dreng. Er din fod okay? Er det i orden, jeg siger "min dreng"?
Hvor er Lizzy? - Lige der. Kan du se hende?
FOR EN SIKKERHEDS SKYLD
Hun rager bare det hele ud og gider ikke bruge ét sekund -
- på at lukke døren og stille noget i vasken!
Hvad er der sket? - Jeg fandt min børste i toilettet.
Jeg har jo sagt, det ikke var mig! - Vel var det så! Jeg lagde den til dig.
Juan og Lita er slet ikke stået op. - Nu er jeg oppe, Frøken Råbesen.
Undskyld, skat. Nu gik det lige så godt. Jeg lagde en seddel med hjerter.
Hold da op. - Det var ikke mig.
Skal du på stripklub? - Jeg går altså ikke i tantetøj som dig.
Tal pænt til min kone! Loft!
Tag meget, mere tøj på i min bil. Jeg kører dig.
Gud, hvor er I dog belastende!
Tag noget andet tøj på. - Slap dog af.
Går jeg i tantetøj? - Nej. Få hende ud til min bil.
Hej, far. - Hej, min skat.
Åh gud, nej.
Hvad er det?
Er du okay? Det var synd.
Hvad laver vi her? - Kom så.
Jeg kommer altså for sent.
Kom.
Skal jeg straffes med hårdt arbejde? Jeg har arbejdet hårdere, end du...
Ja, ja. Du er en hård negl. Det er ikke nogen straf.
Hej! Jeg hedder Stewart. Du må være... Hva' så dér?
Stewart, du taler aldrig mere til hende. Hold frokostpause.
Den er kvart over otte.
Okay. Frokost.
Kom.
Tag dem her på. Gør det nu bare.
Jeg ved godt, du er vred. På os, på verden. Måske lidt på dig selv.
Og du vil ikke tale om det. Når jeg er gal, vil jeg heller ikke tale om det.
Men ved du, hvad jeg så gør?
Jeg smadrer noget lort. - Er det rigtigt?
Hvad som helst herinde.
Gå til den.
Hvordan var det? Det er fedt, ikke? Jeg sagde det jo.
Du må ikke spilde kræfterne. Gør mig en tjeneste.
Tænk på noget, der virkelig gør dig gal. Er den der?
Ja, den er der. - Sikker? Så slå lortet i smadder.
Ja! Sådan! Var det fedt? - Ja, det var!
Kom så.
Sådan. Ja!
Kæft, det var sjovt!
Var det rart?
Det var totalt i orden.
Ingen skole i dag, hvad?
Vi var henne i det hus, I sætter i stand. Vi rev noget ned.
Fedt nok. - Kom nu.
Det med den børste...
Min mor plejede at børste mit hår...
... og jeg ved ikke... Undskyld.
I lige måde. - Du behøver ikke sige undskyld.
Jo, undskyld, undskyld.
Fint.
Nu rydder jeg op. - Børsten ligger i toilettet.
Den var god.
Tak.
Drej kroppen sådan her, okay?
Juan slår!
Åh nej.
Nummer tre, hvor er din mor?!
Jeg er okay.
Jeg har ikke slået hende. - Juan, hvor er min telefon?
PRUTTEZONEN
Sådan! I første hug!
Sådan. - Far...!
Værsgo, Juan.
Spyt ud!
Vand! - Vi skal bruge is!
Hej med dig.
Så, så.
Så, så, skat. Var det et mareridt? - Ja.
Bare rolig. Du ligger trygt og godt i din seng.
Godnat, min ven.
Godnat, mor.
Hvad?
Hvad sagde du?
Juan, hvad sagde du?
Sagde du noget, Juan?
Juan, hvad sagde du? Juan!
Juan? Sagde du noget? Juan!
Hvad sagde du? Juan!
Hold da op.
Godnat, min ven.
Hej.
Hvor bliver det flot. - Se der.
Jeg satte skabet for enden af kogeøen, som du foreslog.
Kanongod idé.
Kom og hjælp med at sætte fliser op.
Nej, jeg...
Der er...
Der er noget, jeg godt vil, og jeg vil gerne have jeres hjælp.
Selvfølgelig. Hvad skal vi hjælpe med?
Jeg har talt med Karen og Sharon, og de...
Min mor kom ud for nogle måneder siden, så...
Jeg har ikke set hende. Jeg ville godt se hende.
Ja. - Ja, selvfølgelig.
Fedt nok. Tak.
Ja. - Helt i orden.
Kan I...
Så venter jeg bare udenfor.
Mor!
Hej, mor!
Juan, Lita... hej! - Juan og Lita, kom!
Kom nu. Hvad er der?
Jeg vil blive hos mor. - Din mor står derhenne.
Det er helt i orden. Vi går med. - Vi er lige her. Vi går sammen.
Kom.
Rolig.
Mine børn, hvor I blevet store!
Kom, min skat.
Hej. Sue, Carlas sagsbehandler. I må være Pete og Ellie.
Ja, hej.
Hej. Ellie. - Det er Carla. Hun er...
Deres mor.
Ellie. Hyggeligt at møde dig.
Pete.
Jeg ville godt sige tak, fordi I har passet dem, mens jeg var...
Helt i orden. Det går kanongodt. Juan er begyndt til klaver, ikke også?
Lita har fået 100 point i retskrivning, og Lizzys fodboldhold er ubesejret.
Henter I os klokken fire?
Okay. Vi ses om lidt. - Ja, vi kommer tilbage.
Vi kommer snart. - Hej. Hyggeligt at møde dig.
Er du okay?
"Tak, fordi I har passet dem"? Som om vi har været babysittere!
Hun er slet ikke, som jeg troede. Hun... ser jo normal ud.
Jeg har det, som om vi splitter en familie.
Vi har ikke taget hendes børn, Ellie. Det har retten. Og husk hvorfor.
De levede som vildkatte i en narkobule. - Ja, ja. Men hun er ligesom...
Hun ser okay ud. Sharon sagde, hun har været clean i fire måneder.
Ja, fordi hun har siddet i fængsel, Ellie.
Se, hvordan Lizzy ser på hende.
Hun er stadig hendes mor.
Vi har ikke taget hendes børn, Ellie.
Så jeg sagde: "Unge dame, hvis du kaster med mad i kantinen én gang til -
- så får du et par frokostgæster."
Næste dag fortsatte det.
Så vi tog hen til skolen og satte os hen til hende i kantinen.
Vi sludrede med alle hendes hjerteveninder.
De fik nogle af mine bedre fuglekiggerhistorier.
De var totalt ligeglade. - Men madkasteriet er stoppet.
Vil I fortælle det sidste? - Om branden i sofaen?
Nej, om jeres 26-møde. - Ja.
Retten har officielt godkendt os...
... til adoption.
Vi må adoptere Tina og Ryan!
Fantastisk! Tillykke. Hvor er det dejligt for jer.
Hvor er det godt. Det glæder mig virkelig.
Og så er det Pete og Ellie.
Tja...
Nu har vores børn haft... fire besøg med deres biologiske mor.
Og efter hver gang kravler de rundt på væggene et par dage.
Og lige, når der falder ro på, er der besøg igen.
Vi føler os bare så afvist.
Og... jeg ved godt, jeg lyder som et dårligt menneske -
- men jeg drømmer bare om, at deres mor ville ryge i fængsel igen.
Du er ikke noget dårligt menneske. Når nogen vanrøgter de børn, vi elsker -
- er det svært at føle sympati for dem, men vi er nødt til at prøve.
Uanset hvad der sker, så har den tid, jeres børn har tilbragt hos jer -
- haft stor betydning for deres liv.
Ja, men så skulle vi jo...
Vent. Sagde hun "haft"? - Ja.
Vi taler bagefter. - Nej, hun talte i datid.
Hvad foregår der, Karen?
Tja...
Eftersom Lizzys mor har fulgt genforeningsplanens trin -
- har dommeren ændret jeres 26-møde til et om ændrede omstændigheder -
- hvor han beslutter, om børnene er klar til en genforening.
Fint. Virkelig fint.
Det er...
Havde I ikke tænk jer at fortælle det? Vi har været igennem et helvede.
Raserianfald, kaos, næsvished... Jeg har spillet Candyland 150 gange med Lita.
Det er sgu benhårdt! - Det er utrolig kedeligt.
Vi knytter bånd. Jeg har lige lært Lita at cykle.
Juan og jeg fandt hinanden, da vi så "Rocky III", og så er mor klar?!
Pete og Ellie, jeg forstår godt, I er frustrerede.
Men vi skal alle sammen huske på -
- at indtil børnene er adopteret, handler det her om at bevare familien.
Hvad så med vores familie?
Intet er afgjort endnu.
Godt, October. Så mangler vi bare dig.
Ja... jeg har fået en anbragt.
Han er 14 og spiller basket på førsteholdet.
Men han er kun 1,60, hvid og rødhåret.
Han opfylder på ingen måde de fysiske krav.
Nå ja. Mine problemer virker fjollede. Hvorfor er det altid mig til sidst?
Ja, det...
Det er meget uprofessionelt.
Det her er det stik modsatte af en støttegruppe.
Hvordan kommer jeg til at se ud? - Du ligner en smuk prinsesse.
Ligner jeg en blomst?
Hej med dig.
Mor. Hej, børn. - Hej, min skat.
Mor! - Det kan vaskes af.
Det er en sprittush.
Nå ja. Uha da.
Mor! Og er du sød at hoppe ned fra bordet, skat?
Hvordan gik mødet? - Super.
Vi vil godt fortælle noget. - Er du gravid?
Hvorfor gør du det mod mig? - Undskyld. Er du ikke?
Bare sig det.
Okay. Vi adopterer ligesom jer!
Vi forstod det ikke i starten -
- og så mødte vi jeres børn og så, hvor vidunderligt et valg det var.
Det er meget billigere end reagensglas. Det er ikke grunden, men dog en grund.
Vi begynder i næste uge! - Hvad siger I så?
Jeg...
Jeg skal på lokum.
Det var ikke lige ønskereaktionen. - Hun er misundelig!
Hvad er det, du laver?! - Hvad foregår der?
Du må ikke tage min telefon. - Hun tager nøgenselfier!
Nøgenselfier?! Af sig selv?! - Jeg sletter det hele. Slet, slet...
Hvor mange billeder har du taget? - Alle gør det jo! Det er ikke noget.
Det er i den grad noget! 15-årige piger burde aldrig nogensinde være nøgne!
Holder du døren? - Du læser ikke mine beskeder!
"Hvis du ikke snart viser noget, mister jeg interessen."
Hvad?! Hvad er der med ham, Lizzy?
Åh nej! Dillerfoto! Der er et dillerfoto!
Kom så. Nu lister vi ind i stuen.
Er det ham Jacob? Sender den søde dreng fra skolen dig billeder af sit udstyr?
Hold nu kæft, en møbelbanker. - Skrid!
Lizzy! - Kom så herud!
Kom med telefonen! Giv slip!
Det er ikke i orden, Lizzy! - Jeg behøver ikke høre på dig, fupmor!
Er I stadig helt oppe at køre? - Sådan bliver vores plejebørn ikke.
Det er jeres egen skyld.
Hvad er et dillerfoto egentlig?
Hvad tror du selv, mor? Gæt engang. Diller. Foto.
Skat, når jeg havde det... sådan her, måtte jeg ransage min sjæl -
- og huske på -
- hvorfor jeg overhovedet blev mor.
Det hjalp mig.
Er det ham Jacobs hus?
Fald nu lige ned. - Sig det nu. Jeg vil ikke anholdes.
Stol nu bare på mig. Kom.
Jeg ved ikke, om I kan huske os. Pete og Ellie fra familieprogrammet.
Nå jo. - Hej.
Hvad kan vi hjælpe med?
Nu vil hun være mor igen, og hun har vist virkelig en chance.
Og Lizzy behandler os som fjenden. Vi aner ikke, hvad vi skal gøre.
Så altså... Det gik jo så godt med jeres datter.
Sidder hun og studerer? Brenda, kommer du ned?
Måske kunne vi tale med hende og få lidt gejst igen.
Kan vi det? - Ja, hun var fantastisk.
Vi kunne godt bruge lidt opmuntring.
Brenda er... på afvænning igen.
Hvad? - Vi greb hende i at tage stoffer.
Tager I pis på mig? Hendes inspirerende, hjertevarme møgtale -
- fik os til at hoppe på det her lort. Og siger I nu, at hun er røget på...
Hør så her, psykokvinde. Brenda har kæmpet med misbrug -
- siden hendes mors fyr fik hende på amfetamin.
Sommetider falder hun i, men hun er en god pige og kæmper for at blive clean.
I ved altså ikke, hvad der sker. Og er I frustrerede? Bange? Rådvilde?
Ja. Jeg er lidt bange for at sige noget, men det er sådan, vi har det.
Sådan har jeres børn det hver eneste dag.
Da I sagde ja til det her, havde I det godt med jer selv -
- fordi I vidste, det betød noget, ikke? Men ved I hvad?
Det, der betyder noget, er svært.
Nu ved jeg da, hvor Brenda har sine talegaver fra.
Lige nu er I det eneste, de har.
Så I skal beskytte dem, uanset om de vil have det eller ej.
Hold da kæft. Han kan også.
Det var fantastisk. Tak. Undskyld, jeg for sådan op.
Undskyld, jeg stak dig en lussing. - Ja, det var vildt.
Jeg trængte til det. Det er længe siden, jeg sidst har fået en lussing.
Det var lidt aggressivt, lidt for meget. - Ja, det var det, skat.
Vi må af sted.
Vi skal af sted. Tak.
Jeg ringer. I er på Facebook, ikke? Jeg finder jer.
Hej. Tak!
Lad os komme ind i en fart.
Er I klar? - Hej, Lizzy.
Hej, Lizzy. Hav en god dag.
Hør her. Du sætter dem af, og jeg finder ham Jacob og får styr på det her.
Vent! Pete, det er ham! - Ham den rødhårede?
Har han et kæmpel... Jeg tager ham.
Hallo! Dillerfoto!
Hvad så? Skal du have flade? Tror du, det er okay -
- at sende billeder af din diller til en pige? Jeg burde smadre dig, gulerod.
Du skrev: "Hvis du ikke viser noget, mister jeg interessen." Det er overgreb.
Nu er du ikke så stor, hvad? Frem med de kronragede boller, du er så stolt af!
Vi ringer til din mor, rektor og måske endda politiet. Hvad siger du så, Jacob?
Jeg hedder ikke Jacob. - Hvad?
Jeg hedder Charlie. - Du sagde da, han hed Jacob.
Og mine boller er ikke kronragede og store.
Det må du altså virkelig undskylde.
Bid det i dig, kammerat. Det var en lille smutter.
Giv mig et kram, Charlie. Se på mig.
Kender du en Jacob, der hænger ud med vores datter, Lizzy Viara?
Pedellen? Den voksne pedel?
Kom så. Efter pedellen. - Det må du altså undskylde. Tusind tak!
Han har ikke gjort noget!
Det må du undskylde, Charlie!
Jeg tror, vi kommer for sent i skole.
Ellie.
Han kører på en ismaskine. Kom!
Hallo! Jeg taler altså til dig. - Hvor gammel er du, Jump Street?
Hvad rager det dig? Kom med det. - Han er 22!
Ja, og hvad så? - Så slår vi ikke en mindreårig.
Hvis du rører, sms'er eller tænker på vores datter igen, er du død.
I er ikke engang hendes forældre. - Ville vi så gøre det her?
Frøken Peppers. Hvad foregår der her?
Han har sendt lumre kommentarer og billeder til vores datter.
Du ryger ind i dag, Jacob. - Vil du godt ringe til politiet?
Frøken Peppers! - Dit møg...
Jeg har sgu ikke engang rørt hende.
Farvel, møgdyr. - Pædofile svin.
Nyd livet som sexkrænker. - Pædofile svin.
Han sendte billeder af sin sjover til en mindreårig. Hvorfor anholder I os?
Det er virkelig flot.
Hvis det er nogen trøst, så har jeg hørt om det, I gjorde.
I er gode forældre. Hvis jeg havde chancen for at gøre det samme...
Børnene!
Juan, Lita! Undskyld!
Hej, min skat.
Gud, hvor er her rent.
Der har vi jo mine forbryderspirer! Jeg har betalt kaution for min Petey.
Det minder om de gode, gamle dage. - Tusind tak.
Hvor er børnene? - De sover hos en aflastningsfamilie.
Det er første gang, børn bliver fjernet fra plejefamilien, dagen inden mødet.
Jeg fandt for resten jeres erklæring til dommeren i printeren.
Den trænger til en kærlig hånd. - Mor, vi sendte den ind i sidste uge.
Så send den dog ind igen! Helt ærligt!
"Vi tænker på børnenes bedste, om det så er hos os eller hos deres mor."
Hvad hvis Lizzy hører det bras? - Det var derfor, vi skrev det sådan.
Hvis hun tror, vi spænder ben for hendes mor, hader hun os endnu mere.
Hun hader jer ikke. Hun tror bare ikke, I elsker hende. Og dét der hjælper ikke.
Har Lizzy sagt det til dig? - Min barndom mindede om hendes.
Når man konstant får at vide, man er det rene lort, mister man troen på -
- at nogen kan elske en.
Du ved da godt, vi elsker dig, ikke?
Nej. Men det er min egen skyld. Det troede jeg, jeg havde forklaret.
Men jeg elsker jer begge to.
Få sovet, efter I har pyntet på den rærlige erklæring.
Hvor er her dog rent og stille.
Ja.
Jeg hader det.
Det gør jeg også.
FAMILIERET
Det må I altså undskylde. Er I okay? - Vi har kørt i politibil!
Er det rigtigt? Var det sjovt? - Har I været i fængsel?
Nej, kun i varetægtsfængsel. - Juan, Lita. Kom. Mor er her.
Okay. Vores 26-møde er nu et møde om ændrede omstændigheder -
- for en frøken Carla Viara.
De er frøken Viara, ikke? - Jo, høje ret.
Er Juan, Lita og Elizabeth Viara også til stede?
Her.
Har I fået en bamse hver? - Ja.
De er flotte. Er du Elizabeth?
Lizzy, hr... Eller høje ret.
Og du har altså indsendt en erklæring.
Er plejeforældrene, hr. og fru Wagner, også til stede?
Ja, høje ret.
Og er det korrekt, at De efterlod Juan og Lita i bilen -
- da De blev anholdt for groft overfald?
Ja, men det skal siges...
Jeg skal bare vide, om Lizzy lyver. - Nej, hun lyver ikke.
Og inden overfaldet antastede De da en 14-årig mønsterelev i skolegården -
- og opfordrede ham til at "få sine store, kronragede boller frem"?
Det var mig, men jeg troede, det var ham, der havde sendt...
Og, fru Wagner, har De tvunget Lizzys veninder ud ad et soveværelsesvindue?
Det var i stueetagen. - Flot.
Sagde De også, Lizzy skulle ringe til forsorgen og bede dem hente børnene?
Det mente hun ikke. - Nej.
Det var i kampens hede. Jeg har en erklæring...
Ja, jeg har læst den, tak. - Vi har faktisk skrevet en ny.
Vi har arbejdet på den i nat. Jeg kan læse den meget hurtigt.
"Lizzy spurgte engang, hvorfor vi tog imod dem. Vi kunne ikke svare..."
Vær venlig at sætte Dem ned.
Høje ret, må jeg ikke sige svaret? - Nej! Sæt Dem.
Det her handler ikke om Dem.
Efter Lizzys erklæring at dømme kommer De nok snart i retten igen -
- så gem den rørende tale til den lejlighed.
Godt... Frøken Viara...
Jeg kan se, De har passet Deres besøg. Det er godt.
De har også været stoffri de sidste fem måneder. Er det stadig tilfældet?
Ja. - Det er meget glædeligt.
Og hvis jeg overlod børnene til Dem -
- ville der så være plads til dem i Deres nuværende bolig?
Det tror jeg nok. - Den er lille, men det fungerer.
Og, frøken Viara -
- føler De, at De er i stand til at tage Dem af Juan, Lita og Lizzy nu?
Frøken Viara.
Mama.
Ja, høje ret. Jeg er i stand til det nu.
Vi spiser lige om lidt.
Værsgo.
Hvad nu, hvis vi flytter hjem til mor -
- og hun ikke kan lave spaghetti, som jeg kan lide det?
Lizzy skal nok vise det med osten, så din mor kan lave det rigtigt.
Okay.
Kom nu. I skal ikke være kede af det sidste aften.
Ved I hvad? Vi må hellere sige tak til Pete og Ellie -
- for alt det, de har gjort for os.
Tak. - Selv tak.
Ja, tak.
Lita? - Jeg vil ikke sige noget.
Skat...
Jeg går lige ind og ser til Lita.
Ja, altså... medmindre du vil gøre det.
Jo, det vil jeg faktisk gerne. Tak.
Kom nu. Du har slet ikke rørt din pasta. Skal jeg varme den op igen?
Så, så.
Godnat.
Godnat, min skat. Jeg elsker dig. - I lige måde.
Okay. Alle jeres retsbamser ligger hernede. Også de nye.
Nu, vi taler om det...
Jeg ville bare lige sige undskyld, fordi jeg skrev til dommeren.
Det var jo rigtigt.
Ja, det var lidt løsrevet, men pyt.
Du skal have den erklæring, vi ikke måtte læse i retten, bare så du har den.
Ja.
Nu er mor her!
Op med jer! Kom så.
Lita, hent dine ting. - Farvel, Delle.
Hej. Jeg har en barnestol til Lita, hvis I ikke har en.
Kommer I for at hente os? Hvor er mor?
Hun skulle have mødt os på kontoret i morges, og hun dukkede ikke op.
Åh nej. - Hun tog ikke telefonen.
Har I været hjemme hos hende?
Ja. Hun var meget flov. Hun sagde, hun ikke kan klare det.
Nej. Hvorfor skulle hun...
... udfylde alle papirerne, hvis hun ikke...
Lizzy, din mor sagde, du udfyldte dem. - Jeg hjalp, og hvad så?
Hun følte, hun blev presset til noget, hun ikke var klar til.
Nej, hun er klar.
Bare lad mig snakke med hende, og så kan vi finde ud af noget...
Så kan jeg komme hjem.
Da vi så hende, var det tydeligt. Hun er på stoffer igen.
Hun kommer ikke, skat.
Det er vi frygtelig kede af.
Jeg får fat i hende. Pas på de små. - Bare vent der.
Lizzy... - Gå med jer. I er ikke mine forældre.
Nej, men til gengæld er vi her. - Ja, vi er her, og vi elsker dig.
Hvad? Nej. I kender mig jo ikke engang.
Hvad fanden foregår der herude? - Må vi godt lige få et øjeblik?
Okay. Undskyld.
Lizzy, skat... Vi kender dig.
Vi ved, du hader ost, men er helt vild med cheeseburgere.
Og de gode morgener tager du mindre makeup på end de dårlige dage.
Netop. Og vi ved, at det vigtigste i hele verden for dig er -
- at beskytte Juan og Lita mod det, ingen har beskyttet dig imod.
I klarer det knaldgodt. Undskyld.
Der er meget, vi ikke ved, men hvis du er bange for -
- at vi ikke kan håndtere det dårlige og skræmmende, så kan vi altså godt.
Ja, bare kom med det hele, for vi elsker dig, Lizzy.
Hold op med at sige det. Vil I ikke godt bare gå?
Vil I ikke nok?
Er Lizzy okay? - Hun er lidt ked af det lige nu.
Er du okay? - Der kommer hun.
Nå...
Nu skal I høre, hvad jeg foreslår.
Jeg ved godt, Juan og Lita var mere, hvad I havde i tankerne fra starten.
Så det er bedst, hvis I adopterer dem -
- og så beder jeg Karen om at blive anbragt et andet sted.
Nej. - Det skal nok gå.
Vi har brug for din hjælp. Vi gør det ikke uden dig.
Jeg kommer på besøg, og I kan ringe, hvis I har brug for hjælp.
Nej! - Jeg vil ikke diskutere det her.
Jeg er ligeglad. Jeg sagde nej. Glem det.
Du er hos os nu. Og ved du hvorfor? Vi har kosmisk kontakt.
Netop.
Jeg ved godt, I har ondt af mig nu...
Det har intet med det her at gøre. Hvor er erklæringen, Ellie gav dig?
Kan du se det her? Læs det.
"Lizzy spurgte mig engang, hvorfor vi tog dem til os."
"Vi kunne ikke svare dengang."
"Vi gjorde det, fordi vi manglede noget, men ikke vidste, hvad det var."
"Det var Juan, Lita... og Lizzy."
Der kan du se. Det var dig, der manglede, Lizzy.
Men nu er du her, og du hænger på os.
Vi kommer til samtlige fodboldkampe. Vi er på nakken af dig med karaktererne.
Og vi køber din første gallakjole. - Den bliver smaddersmuk.
Men ikke for vovet. Supersød.
Ikke for fræk. Bare en bedårende sag.
Og når du bliver student, sidder vi på første række og er pinlige.
Og igen, når du bliver færdig med universitetet, eller hvis du ikke gør.
Men det gør du, for det er vildt vigtigt, og du er vildt klog.
Du får så mange flere muligheder. Men vi er der i hvert fald for dig.
Og en dag giver jeg dig bort til dit bryllup -
- selv om han er en lille lort, der ikke er god nok til min pige.
En dag i fremtiden. En dag langt, langt -
- langt ude i den fjerne fremtid.
Lizzy, kan vi godt gå hjem nu?
Ja, det kan vi vel godt.
Jeg ved godt, du ikke kan lide det, men du må vænne dig til det i ny og næ.
Må jeg få et? Jeg har ikke fået ét kram, siden jeg lærte dig at kende.
Hej. Jeg kender ikke hele sammenhængen -
- men jeg ville bare høre, om jeg må være med på det kram.
Vi klarer os! Ellers tak. - Undskyld. Den var helt gal.
Sådan er jeg. Kram løs. Der gik jeg over stregen.
Det skal nok gå. Det kan jeg mærke.
Hej!
Tak.
Hej. - Hej!
Er I sammen med dem? Kender I dem? - Ja, hvorfor?
Har I lyst til at komme ind? Jeg har bagt tærte.
Nej. - Jo! Du ved, jeg elsker tærte.
Herligt. Jeg... Jeg har bare så mange følelser.
FIRE MÅNEDER SENERE
Tag så sko på. Vi skal af sted, okay?
Juan, du kan ikke have gummisko på. Vi skal se godt ud.
Mor, har du set min telefon?
Nej. Mener du den, du har i hånden?
Lita, har du tisset af? - Ja.
Godt. Alle skal tisse af. - Jeg har gjort det. Har du pakken?
Kom så.
Jeg kommer først! - Far, må jeg køre?
At køre er du være?
Kom med telefonen. Ikke ukoncentreret kørsel.
Fint nok. - Hun kører. Vi lader hende køre.
Men jeg har telefonen og sidder foran, hvis jeg skal tage rattet eller slukke.
Sandy, kom så. Det er begyndt! - Nåede jeg det?
Ja, ja. Hvad er det?
Den er fra Lizzy. Har du ikke fået en? - Har du fået en T-shirt?
Har du fået en T-shirt? - Sid ned.
Godmorgen.
Familieretten er vigtig...
Vent! Vent! Bedstemor Sandy er i huset.
Nu kan vi begynde. Jeg sagde jo, vi nåede det. Så hold dog op!
Pladserne er optaget. - Ja, til mig. Ryk dig.
Så stop dog!
Værsgo, dommer. - Tak, bedstemor Sandy.
Hun har fået en T-shirt.
Familierettens arbejde er vigtigt. Men det er svært.
Dag ud og dag ind står vi over for ting -
- ingen familie burde gennemgå.
Så de her sjældne dage, hvor vi kan smile på arbejdet -
- betyder meget for os alle sammen.
Og jeg ser måske ikke sådan ud, men jeg er drønsentimental -
- og lever og ånder for det her. Ronit?
Jeg er vild med den sang.
I dag skal vi officielt skabe en ny familie.
Peter og Elinore Wagner -
- ønsker I at adoptere Juan, Lita og Lizzy i jeres familie i dag?
Ja, høje ret. - Ja, høje ret.
Det er bare sangen, der går lige i tårekanalerne.
Juan, Lita og Lizzy -
- vil I gerne have, at Peter og Elinore bliver jeres mor og far?
Helt klart.
Ja tak. - Ja!
Jamen så erklærer jeg jer hermed på vegne af staten Californien -
- for en familie.
Vil I have et billede med dommeren? - Ja, klart. Tak.
Det er snart os.
Jeg er også en del af familien.
Okay, tak. - Vent! Jeg vil med!
Jeg vil godt være med. - Er du sikker? Vi er ikke...
Vi burde alle sammen gå derop. - Okay.
Sådan!
Er der andre?
Også dig. Kom så!
Godt. Så er alle vist med. Sig "familie".
Familie!
www.DanishBits.org
Oversat af Lasse Schmidt Dansk Video Tekst